- Új beteg? - Ja.
Az ügyvédem küldött porcelán végett.
Új páciens. Ezt töltse ki,
hogy tudjuk, kit hívjunk, ha elveszítenénk.
Vicc volt, drága. Csak vicceltem.
Jó napot!
Mrs. Remar, dr. Johnson vagyok.
Á, "Miss" Remar.
Ismerem magát. Egy másik orvoshoz járok itt a házban.
Már jöttünk együtt a liftben.
Á, jól van.
Maga nős? Észre se vettem a gyűrűt.
Igen. Nős vagyok.
Mit tehetünk magáért?
Egy porcelánhéj, igaz?
Azt mondják, több is lehet.
Amennyire szükség van. Allie!
Jól van. Hadd lássam!
- Melyik lesz az? - Nem tudom.
Mondja meg maga!
Újabb stünci, aki magába zúgott?
- Mit esznek magán? - Mit esznek...
Szóval, akkor a jövő héten.
Adjon időpontot Miss Remarnak a héjazásra, jó?
Jó. Szabaddá teszem az egész hetet,
hogy mentálisan felkészülhessen rá. Jó lesz?
Örülök, hogy találkoztunk.
Á, igen. Én is.
Jól van.
Erre még...
Á, a lányomé.
A dzseki még kellhet.
- Maradjon, majd én! - Bocs!
Semmi vész. Már megyek is.
Charlie!
Hé, Charlie! Charlie Fineman!
Charlie!
Charlie! Charlie Fineman!
Elegem van az apádból.
Megint az ágyban hever.
És olyan aljas, hogy az rémes!
Mint egy disznó a meglőtt lábával.
Sétáltál ma, anya?
Ezt úgy veszem, "nem."
Apa!
Utálom ezt a várost! Ezt az átkozott várost!
Csak tudnám, minek hoztál ide minket!
Hoztam papaja-lét, amit kértél.
Utálom ezt az átkozott várost!
És ez a bűz! És szemét, mindenütt a városban!
Apu! Adj pénzt ruhára a vacsihoz,
tudod, Jacobsonékkal!
És el kell vinned,
mert Anyu Cherie-ért megy a kóruspróbára.
Jól van.
És beszéljünk a mobilról is!
Reggel azt mondtad, hogy este megbeszéljük.
Már megbeszéltük ezt a mobil-dolgot.
13 évesen a húgommal osztozom.
Mert csak akkor kell a mobil,
- ha anyu vagy... - Láttam Charlie Finemant.
Tényleg? Hogy van?
Nem tudom. Kocsiban ültem. Ő gyalog volt.
Egy boltból jött ki. Festéket vehetett.
Gyakorolja még a hivatását?
Ki az a Charlie Fineman, apu?
Együtt jártam vele egyetemre, kicsim.
Valójában ö volt a szobatársam az egyetemen.
Jó régen nem találkoztam vele.
Ő az a fogorvosiról,
akinek a családja azon a gépen ült? Az a Charlie Fineman?
Igen.
Az a Charlie Fineman.
Képzeld, felírattam magunkat még egy fotótanfolyamra.
Tényleg? Már be is írattál minket?
Igen, de ez most haladó.
Az előző jó szórakozás volt, nem?
Nem akarsz jönni?
Dehogynem! Te?
Imádtam!
- Nagyon jó volt. - Igen.
- Neked is? - Igen.
És most haladó fotótanfolyam? Az nem semmi! Igen.
Jól van.
Cukrosat ne!
Azt ne vidd a suliba, jó?
Egészségeset! Tápláló uzsonnát!
A. OAKHURST, M.D. PSZICHIÁTER
- Üdv, Angela! - Dr. Johnson.
Hogyhogy mindig ugyanakkor jövünk ki innen?
- Vége a munkaidőnek. - Igaz.
- Jól van? - Igen. Köszönöm.
Jó! Figyeljen! Nős férfiaknak van hobbijuk.
Alan! Ezt ne csinálja!
- Mit ne? - Már megbeszéltük.
Ez így nem ér, hogy megvár az utcán.
Ha időpontot akar, kérjen időpontot!
Tudom. De csak egy apróság.
Emlékszik arra a barátomra?
Akinek nincs barátja? És nem maga?
Igen, ö. Nős ember, világos?
Remek felesége van, megvan mindene.
De a nő nem hagyja, hogy... Szóval a srác nem mehet...
Mindnek van hobbija.
Pókereznek, golfoznak, akármi.
Tudja, mit mondok? Állj! Elég!
Nem kezelem háztól a parkolóig.
Kezelni? Engem nem... Csak kérdeztem valamit.
- Nevezze bárminek... - Igaza van.
- Ez nem helyes. - Igaz. Értem.
De hadd kérdezzem!
Mi a véleménye, mint nőnek, Angela?
Mint nőnek.
Nézze, van egy visszatérő álmom, amelyben...
...ülök a kanapémon,
az meg átalakul egy nagy kád gumivá. Az mit jelent?
Mi lenne, ha beajánlanám máshoz?
Rendben. Hát,
remélem, magának beválik.
De ha sokszor megvár kint az utcán,
jön nekem egy fogkezeléssel.
Szép napot!
Megvan! Ez az!
- Ez nehéz volt! - Abszolúte.
Most már simán fog menni.
Apa, elviszel Becky Fishmanhez?
Drágám, fél tíz van.
Kérte, hogy aludjak ott.
Apunak nehéz napja volt,
és most végre jól érzi magát.
Inkább hívd ide!
És együtt tanulhatunk franciát.
Tudod, mit? Elviszem. Megyek.
Drágám, erre hajtottunk egész héten.
Tudom. Elszaladok, aztán vissza is jövök.
De ne dühöngj, ha addig kirakom az egészet!
Belejöttem.
Lemaradsz a javáról.
Azért hagyj nekem egy kis eget, jó?
Megfogott a gyerek.
Mintha a pokolból mentett volna ki,
olyan képet vágsz.
Jó éjszakát, drágám!
Köszönöm!
Hé, Charlie! Charlie! Charlie Fineman!
Charlie, állj!
- Charlie, haver! - Igen.
- Alan vagyok. - Szia! Hogy vagy?
Két hete a festékboltból jöttél ki, én meg...
Kiabáltam, nyomtam a dudát.
Kiszálltam. Majd megőrültem.
Próbáltam érdeklődni, de senki semmit nem tudott rólad.
Aha, jó! Baró!
- Hogy vagy? - Szóval, mi ismerjük egymást?
Te viccelsz?
Alan Johnson vagyok, Charlie.
Együtt jártunk a fogorvosira.
Burrows Hall. Szobatársad voltam. Nem emlékszel?
Igen, ez baró! Baró!
- Örülök, hogy találkoztunk, Burrows. - Johnson!
Charlie, tényleg nem emlékszel rám?
- Szobatársak voltunk? - Igen.
Igen, legtöbbször meztelenül aludtál.
És alvajártál. Az volt életem legrémesebb két éve.
Gyakorlod a szakmát,
próbáltalak megtalálni a kameránál...
Folyton gyakorolok, fent a völgyben.
Már a 12-ik Colossusnál tartok.
A völgyben? Az meg mi? Valami egészségügyi központ?
Inkább egy másik dimenzió.
Útnak indulsz, és felfedezed önmagadat.
- Igyunk valamit? - Én nem ihatok. Én nem ihatok.
Én nem ihatok. Én nem ihatok.
Mennem kell.
Akkor csak kávét. Igyunk egy kávét!
Gyorsan megisszuk. Csak érdekelne, mi van veled.
Charlie!
Ez jó lesz?
Szereted a fejtörőket?
A Nagy-tavak nevei!
A Nagy-tavak. Ismered a nevüket?
Van a Michigan.
Huron, Ontario, Michigan, Erie és a Felső-tó.
Ez könnyű volt.
Ötödikes anyag.
Mit csinálsz mostanában, Charlie?
Megakadtam a sápadt fehér és a holdszín fehér között.
Kipróbáltam a karamell színt is.
Nem tudtam együtt élni vele.
Festesz valamit, vagy átalakítasz...
A szobatársam voltál az egyetemen.
Az régen volt már.
- Egy másik életben. - Aha. Persze.
Jó látni a képedet.
Johnson.
Én is örülök, hogy látlak, Charlie.
Le kell venned a cipődet.
Köszönöm.
Nagyszerű a lemezgyűjteményed!
Igen.
Örülök neki.
- Jó sok vinil! - Igen, már több mint 5500.
És gyűjtöm tovább.
Átalakítom a konyhát.
Ez meg mi?
A Shadows of the Colossus.
Használhatom a mosdót, Charlie?
Ja, hátul van.
Szép zeneterem!
Jó?
Igen.
Tessék, Allie. Köszönöm.
Bocsánat, ahogy múltkor viselkedtem, doktor úr!
De mindig úgy látom, hogy nagyon elfoglalt.
Gondterhelt.
Még amikor a többiekkel van, akkor is magányos.
Annyira egyedül van.
Nem tudom miért, de ez nekem ismerősnek tűnik.
Igen.
Hát...
Remélem...
Csak arra gondoltam, ha akarná,
én megtenném.
A számmal.
Én meg.
Bezárhatná az ajtót,
hogy a nővér ne jöjjön be.
Én megtenném.
Örömmel tenném boldoggá.
Távoznia kell!
Olyan furcsa intimitást érzek maga mellett. Nem tudom, miért.
Az agykurkászom bíztatott.
Valóban? Keressen újat!
Többet is! Új fogorvost is!
Távozzon, Miss Remar!
Komolyan! Azonnal távozzon! Kérem! Menjen el!
Jól van.
Rajta!
Jól van.
Bazmeg!
Ne adjon új időpontot Miss Remarnak semmire!
Jó.
Soha többé! Semmire!
Jó.
Ne legyen a páciensem!
- Értem. Értem. - Köszönöm.
Elnézést!
Ne most! Melanie, telefonon!
- Miss Remar! - Telefonon!
Miss Remar, keressen új fogorvost!
- Mi? - Hallotta.
Dr. Johnson nem akarja páciensnek,
ahogy itt más orvos sem,
úgyhogy bújja a telefonkönyvet,
és keressen új fogorvost, világos?
- "Bújja a telefonkönyvet?" - Igen.
Bátornak kell lenni, vagy az ilyen nem megy el.
Köszönöm, hogy fogta.
Segíthetek?
A barátomhoz megyek, Charlie Finemanhez.
Olyan itt nem lakik. Sajnálom.
Jól van. Akkor megvárom a háziurat.
Az én vagyok.
A házi néni. Adell Modell, kitől rettegni kell.
Nos, Alan Johnson vagyok, Charlie barátja.
- Persze. - Együtt jártunk a...
Pár napja fent voltam nála. Játszottunk...
...Shadows of the Colossus-t, vagy mit.
Pár napja fent volt nála? Másnak akarja bemesélni!
Senki nem volt ott négy éve.
Csak én, a könyvelő, a takarítónő.
Az utóbbiról nem is tud.
- Nem hazudok. Itt voltam. - Ja!
Átfesti a konyhát. Ezt honnan tudnám?
Kéthavonta átfesti a konyhát.
Az nem jelent semmit. Menjen!
Johnson. Johnson!
- Szia. - Szia.
Alan!
Alan Johnson.
Az egyetemi szobatársam!
Az egyetemi szobatársam.
Akkoriban meztelenül aludtam.
Ezt nézd meg!
Megvettem... Te értékelni fogod.
The Pretenders! Minden idők egyik legjobb bemutatkozó albuma!
Mindig rémes volt a ízlésed.
Ez nem igaz! Nem igaz.
Szagold meg!
Imádom ezt az illatot! Csak egy kicsit!
Felidézi az érzést! A '70-es évek illata!
- '80-as évek eleje. - Charlie!
Charlie!
Nyugi, Charlie! Elintézem.
Csak beszélni szeretnénk!
El kell mennünk! El kell mennünk!
Miért? Ki az?
Johnson, ugorj fel! Ugorj már!
- Ugorjak? - Szállj fel!
- Ki az? - Az istenit már!
- Szállj fel mögém! - Egy pillanat!
Charlie! Charlie! Busz, Charlie!
A fenébe! Charlie!
Tudom, tudom, nyugi!
Késtél. Pipák már.
Mondj egy mozgatható nemzeti műemléket!
Nyald ki a seggem, te marha! Késtél! Húzz be!
Á! A San Franciscó-i villamos.
Ez jó! Ezt én se tudtam! Ez jó!
Ezzel jól megfoghatsz valakit.
Ha nem tudnak nevetni azon, amit mondok,
igyekszem feltekerni az önbecsülésem hét százalékra.
Még egy Heinekent!
- Kérsz még egy gyömbért? - Ez elég. Köszönöm.
Köszönöm.
Jó volt látni téged ma este!
Jó ez a zene!
Ne essünk túlzásba!
Tudod, mire emlékeztet? Az egyetemre.
Ahogy dzsemeltél a Bruce Springsteen albumra.
- Mi is a neve? - Bruce Springsteen.
Ja. De az albumnak? The River.
- The River? - Emlékszel?
Mindig O'Jayst vagy Earth, Wind és Fire-t akartam,
de te mindig a The River-re dzsemeltél.
Erre nem emlékszem.
Tán ha megszagolnád, újra emlékeznél.
- Ez jó móka! - Igen.
Jó volt ez a mai nap!
Az a dilis rollerezés! Most...
Most először vittem utast.
- Jó móka volt! - Igen.
Nem szoktam ilyet csinálni.
Sok lány van itt, Charlie.
Biztos azért tetszik, igaz?
Miért kérded ezt tőlem?
Nem tudom.
Csak dumálni akarok, tudod?
Egyedül vagy, azt csinálsz...
- Mi? - Azután, ami történt...
...a családoddal meg... - Nincs családom!
Ne! Tudom. Csak dumcsizni akartam, de ostobaság volt.
Ki küldött ide?
- Ők küldtek? - Miről beszélsz?
- Specialista vagy? - Mi? Dehogy...
- Miről beszélsz? - Ne hazudj!
Ne hazudj nekem! Ne hazudj nekem!
- Nyugodj meg! - Miért jöttél?
Miért? Miért?
- Válaszolj, bazmeg! - Charlie, kiabálsz!
Miért beszélsz velem?
- Nyugi! Jó? - Miért? Miért?
A fenébe!
- Mi ütött beléd? - Miért beszélsz velem?
Ennyire untatom, heccmester úr?
Én is unom. Sajnálom, ha untatja.
Mondd, hogy hagyjanak békén!
Alan!
Ha van egy perced, beszélnünk kell.
Alan, ez rossz hír! A nő a levélben perrel fenyeget.
Azt állítja, hogy többször szexuálisan zaklattad.
Ez nevetséges, világos? Abszurdum!
Beszéltünk Melanie-val.
Donna Remar. Mit tudsz róla?
Az a nő őrült. Világos?
Bejött, feltettem egy porcelánt,
erre azt mondja, az a mániája...
Bocs, Marie!
Szóval orálisan akar kielégíteni a rendelőben.
Ezt rendbe kell hoznod.
Így is sok a biztosításunk.
Ha nyernénk is, végünk van.
Mit tegyek? Hogy intézzem el?
Nem tudom, hogy lehetne. Találkozol vele? Megbeszéled?
Az ördögbe! Ez pont olyan, mint a legutóbbi, nem?
A nő imád, te bátorítod...
- Tudod mit, John? - Ne! Ne!
Mit, Johnson?
Majd én elintézem.
Dr. Johnson! Beszélnem kell magával.
Ginger Timpleman vagyok,
Charlie Fineman anyósa.
- Ismerte Charlie családját? - Nem.
A szülei korán meghaltak.
Egy nagynénjénél élt, találkoztam vele párszor.
Meghalt az esküvő előtt.
A feleségemmel néhányszor próbáltuk hívni.
Évekig nem láttam, aztán olvastam, mi történt,
és majd meghasadt a szívem érte...
Értük.
Egyszerűen bezárkózott.
Nem dolgozott tovább. Nem akart beszélni róla.
Mintha nem is emlékezne rájuk.
Aztán már ránk sem.
Igen.
Mi csak látni akarjuk.
Az az őrült házinéni, meg az üzleti menedzsere, Sugarman,
nem hagyják, hogy találkozzunk.
- Sugarman? - Az, nem kedvelem.
Ki tudja, mennyit szed ki a kis szarházi Charlie-ból.
- Mit tudna? - Ott az állami kárpótlás,
meg a biztosítás, Charlie-nak van pénze elég,
hogy úgy mondjam.
A férjem fiatalon nyugalomba vonult. Rendőr volt.
Tudja, fiatalok voltunk. Mármint nagyszülőnek.
Csak utazgattunk volna,
kényeztettük volna az unokákat.
Aztán idejöttek azok a szörnyetegek a világ másik végéről,
és feldúlták a táncrendemet.
- Részvétem. - Hát persze.
De ö segítségre szorul.
Többre, mint amit az a házinéni meg egy kis könyvelő nyújthat.
Pszichiáter kell neki.
És család.
Képzelje! Jonathan és én, mi maradtunk Charlie családja.
Hé! Valaki az ajtón dörömböl! Valaki az ajtón dörömböl!
Cherie! Cherie!
- Gyere az ajtótól! - Mit csinálsz?
Ne menj az ajtóhoz éjszaka! Ezt jól tudod.
Azt hiszem, ez Charlie Fineman.
Ő az?
- Igen, ö az. - Jól van.
Akkor engedd be!
Jó.
Már lefeküdtetek? Mi történt? Csak fél tizenegy van.
Ilyenkor már lefekszünk.
- Szar egy ügy! Szomorú! - Nincs nálad gyömbér,
- mi? - Nincs, miért?
Alan!
Charlie, ö a feleségem, Janeane.
Találkoztunk úgy 15 éve a Central Parkban.
- Biztos nem emlékszik. - Nem.
Nem baj.
Ő a lányunk, Cherie.
Örülök, hogy megismertem, dr. Fineman.
Feküdj le, aranyom!
Mi van, Charlie?
Nem jössz velem? Lazulni kicsit.
- Most? - Igen, ébresztő! Gyere...
- Eljöhet? Szabad neki? - Charlie, ne már!
Ne tőle kérj engedélyt!
Itt vagyok. Nem vagyok gyerek.
Igaz! El tudsz jönni?
Perrel fenyegetőzik? Mit akar?
Le akar szopni.
- Mondd meg, hogy nem teheted. - Tudom.
- Tudja, hogy nős vagy? - Igen.
Ezt nem rettenti vissza.
Ez valami komplexus nála, vagy mi a fene.
Adj neki komplex kezelést!
Ez nem vicc.
- Nem, nem. - Tényleg nem vicces. Tudod...
- A társaim kiborultak. - Ja.
Így is magas a felelősségbiztosítás.
Mondd, hogy azt tehetik veled, amit a csaj akar.
Kapják be!
Nem tudom.
Ötéves lejárat, havi 50 rongy,
az én nevemen. Ha a társaim berágnak,
és rám döntik, akkor végem van.
- Igen. - Én hoztam össze a rendelőt.
És úgy tesznek, mintha nekik dolgoznék.
A csaj. Az ügyben mit teszel?
Fura dolog, tudod? Nehéz ügy!
Igen, az. Én mondom, a csaj nagyon zűrös!
Nagy zűrje lehet, ha azt akarja, hogy te szopd le.
Komplett lökött! Láttam már ilyet.
- Rém vicces. - Nem, nem!
Nem... Jó szórakozol?
Az igazat megvallva, igen, Johnson.
Jó látni, hogy zűrben vagy.
Furcsa! Nem vagy hozzászokva.
- Tessék! Nyugi! Nyugi! - Igen. Igen, igen.
Adóellenőr nem jön a héten?
Mert attól még cifrább lenne.
Vagy elmegyünk valahova,
és leégetjük a nyelved pizzával. Jól jönne.
Én is imádnám.
Várjon egy pillanatot!
Nem fogja elhinni, hogy ki az.
- Ki? - A flúgos.
Életem e pontján pontosabban, kérem!
Donna Remar.
Konzultációra szeretne bejönni újabb porcelánhéjak ügyében.
Mit szól hozzá? Hölgyem!
- Hölgyem! - Adjon időpontot!
- Hogyan? - Az irodámba, egyedül!
- Üdv, Oscar! - Doktor úr!
Örülök, hogy látom!
- Üdv, dr. Johnson! - Üdv!
- Van egy kérdésem. - Naná.
- Most nem rólam. - Milyen üdítő!
Egy barátomról. Komolyan. Egy igazi, igazi barátom.
Elvesztette a családját egy repülőszerencsétlenségben.
- Igen? - Rettenetes!
A feleségét, a három lányát.
Ő is fogorvos volt.
- Hány éve? - Pár évvel ezelőtt,
és totál maga alatt van. Tudja? Totál maga alatt.
Összefutottunk. Két évig szobatársak voltunk.
- Nem is emlékezett rám. - Úgy tűnik,
poszttraumás stressz. Lehet, hogy rosszabb.
Látnom kell, hogy megállapítsam. Segítségre van szüksége.
- Jár valahova? - Nem tudom.
Tudja, ez az egész...
Nagyon furcsa. Őrülten furcsa.
Maga hogy van?
Jól. Nem panaszkodom.
Az azt jelenti, jól van?
Nagyon jól. Biztos küld nekem egy kövér csekket.
Nézze meg jól a postaládáját!
- Jól van. - Dr. Johnson, azt hiszem, jó lenne,
ha beszélne valakivel.
Úgy érzem, jót tenne magának,
ha kissé kommunikatívabb lenne.
Remélem, nem haragszik.
Semmi baj. Akkor hamarosan találkozunk?
Jó.
- Charlie! - Hátul.
- Remélem, levetted a cipődet. - Levettem. Levettem.
De jól néz ki a konyha! Mindjárt kész?
Ez a The River?
Igen.
Beiratkozhatnál egy zeneértési tanfolyamra.
Na persze. Clarence Clemonsnak mondd!
Mi van? Mármint a csajjal.
Az őrülttel, aki a farkadra hajt. Na?
- Ezt hagyjuk! - Ja. Vedd le a nyakkendőt!
A nyakkendőt, a sálat! Mindent!
- Minek? - Gyerünk már!
Pszichedelikus óra! Pszichedelikus!
Fineman-féle jam session jön!
Igen, Burrows Hall-stílusú. Burrows Hall!
Dzsemmelünk és dzsemmelünk.
- Tessék. - Nem tudok gitározni.
Ne, fogorvos se vagy.
Csak fogakat húzol egész nap. Az piha.
Gyerünk! Gyerünk! Hagyd, hogy eltöltsön! Töltsön el!
- Majd én! - Belejössz! Gyerünk!
Hadd halljam!
Nem tudom hogyan kell.
Charlie Fineman!
- Alan Johnson! Alan Johnson! - Charlie Fineman!
Jó éjszakát, Jersey!
- Philadelphia! - Jó éjszakát, Philly!
Drágám, ne haragudj. Tudod, hogy ezt nem szoktam.
Nem akartalak felébreszteni.
Az ö világában ragadtam. Nem tudtam...
...eljönni.
Ez nem helyes!
Egész éjszakára kimaradsz,
ez elfogadhatatlan!
Csak azt akarom mondani, hogy nagyon szenved.
Nagyon szomorú, drágám. Az a...
Szomorúság tengere.
- Igen. - Charlie Fineman dr. Johnsonhoz.
- Nincs bejelentve, uram? - Barátok vagyunk.
- Mi...? - Szobatársak voltunk.
- És? - Én meztelenül aludtam.
- Charlie! - Jó, gyere be!
Mintha a "Colossus"-t hallanám!
Hé!
Hé, haver! Vedd le a cipődet! Mondtam neked!
Mondtam.
Ez most nem...?
Jó van. Jól van.
Hadd próbáljam!
Lazulj el!
- Hadd próbáljam! - Előbb nézd!
Hadd... Hadd próbáljam meg!
- Hogy kell lőni? - A négyzettel kilövöd.
A madár! Ha lőni akarsz, hívd fel a figyelmét!
Jó van. Készítsd elő az íjat!
Belelövök egyenese a méhébe!
Mibe?
A francba!
Adhatok néhány jó tanácsot,
de vigyázz, rá ne szokj!
Engem nem kap el a gépszíj,
csak mutasd meg, hogyan kell!
Valami vicceset mondtam?
Jól van.
Ezzel hívod a lovad. A háromszögre ugrik.
Nagyon jó!
- A karjába! - Jó, a karjába.
- Nem, a megfelelő helyre. - Én oda lőttem.
A fényre!
- A fene! - Így nem lesz jó.
Fel kell mászni a rohadékra...
Tedd csak le, jó? Pihenj!
Legközelebb jobb lesz. Ülepedjen!
Nem, nem! Most! Semmi legközelebb! Most!
Azt hittem, nem kap el a gépszíj.
Az volt az est csúcsmondata!
Elkapott!
- Mondd ki! Hogy elkapott! - Jól van! Elkapott.
- Gyerünk, a szárnyát! - Uramég!
- Kinyírlak, madár! - A szárnyát! Ez az!
A Colossus!
Az első három...
Várj csak! Egyre nagyobbak lesznek?
Nem, ez egész más.
Többet kell használnod az íjat.
- Mindnek más lesz az ereje. - Most mit csinálunk?
Egy pillanat, Charlie! Egy burgerről volt szó...
Ezt nem tehetem. Reggel dolgoznom kell.
Jó, dolgozni fogsz. Fáradtan. És?
Ez itt valami maraton, haver! Eltart reggel ötig. Én nem...
Holnap nyolckor fekszel le, és nem fél tizenegykor.
Na? Annyi alvás elég, te köcsög?
Ne szólíts köcsögnek!
- Köcsög vagy? - Ne csináld!
Ne mondd azt, hogy köcsög!
Senkinek se! Az durva.
Egy melegnek igen. De neked ez csak...
...egy furcsa szó, mint az egyensúlytészta vagy az uborka.
Elcseszett egy alak vagy!
Én vagyok elcseszett? Jó.
Neked tényleg jót tenne Mel.
Szükséged van rá.
Egy felnőtt és egy köcsög.
Gyere, tényleg szükséged van rá.
Johnson!
- Johnson! - Jól van.
Helyes döntés!
Hé! A seriff egy nég...
- Mit mond? - A seriff megy még.
Nem!
A seriff egy nég...
Nincs nékem testem
De nem zavar ez sem
Kész őrület!
- Richard Pryor fenomenális! - Mindkettő remek,
de képzeld, ha csináltak volna még egyet!
Janeane 15-ször keresett.
- Halló! - Szervusz!
Hova tűntél? Három órája hívlak.
Tudom. Sajnálom. Kikapcsoltam. Egy Mel Brooks maratonon voltam.
Mit röhögtem! Majd elhozlak téged is.
- Kész őrület! - Alan, figyelj jól!
Meghalt a papád.
- Mi? - Próbáltalak elérni...
- Mit mondtál? - A mamád hív ott...
...azután, hogy elmentél.
Álmában halt meg, az ágyában,
és most itt van a mama. Kiborult, szüksége van rád.
Egy pillanat. Egy pillanat! Megh...? Meghalt?
Sajnálom, drágám!
- És a lányok? - Mamával a díványon.
Jól vannak.
- Jövök, amilyen gyorsan csak tudok. - Siess, kérlek!
Igen, sietek.
Minden oké?
Meghalt az apám.
Meghalt úgy, mint...
...halott? - Igen.
Nem akarsz reggelizni?
Charlie, meghalt az apám.
Igen. Van egy bolt, ami mindjárt kinyit.
Konyhapultokat árul. Megnézzük.
- Márványosat! - Meghalt az apám.
Igen, igen, Tudom. Csak lazulni akarok.
Gyere! Ne menjen kárba ennyi Mel!
Jó nagy adagot kaptunk belőle.
Lazulunk?
Nem.
Nem lazulunk.
Jó! Akkor együnk kínait. Ne légy már ekkora pöcs!
Mindenki látja, mi ez?
Itt van. Az alján. Igen? Jól nézzétek meg!
Na! Mit gondoltok?
- Tessék? - Johnson?
- Igen. - Sugarman vagyok.
Bryan Sugarman. Rosszkor zavarom?
Most jövök az apám temetéséről, de azon kívül...
Remek! Köntörfalazás nélkül, Alan,
én meg akarom óvni a fickót.
- Ezt teszem. Vigyázok rá. - Helyes!
Persze nem akadályozhatom meg ebben...
...csak egy nagyon veszélyes jogi úton.
De azon kívül mindent elkövetek,
hogy ne adjon magának egymilliót.
Nem tudom, miről beszél.
Egy milkát akar önnek adni.
Annyi pénze van?
Ez nem tartozik önre. Az az én dolgom.
Már tisztáztuk, hogy nem hagyom manipulálni.
Sugarman, nyugodjon meg, jó?
Nem kell nekem az egymilliója.
Mondja meg, hogy nem haragszom, és a barátja vagyok.
- Őszintén? - Igen.
Nem kell a milliója, világos? Mondja meg neki!
Jó! Ez tetszik!
Jó, akkor el is végeztem a dolgom.
Igen. Tökéletesen!
Jöjjön és egyen valamit!
Tessék!
Apu, itt a barátod.
Aki dilisebben viselkedik, mint JoJo.
Charlie Fineman?
Drágám, ne légy ilyen, jó?
Ne ítélkezz mások felett! Nem illik.
Szia!
Részvétem a papád miatt!
Köszönöm.
Rosszul viselkedtem akkor este. Én is tudom.
Jól van? Sajnálom.
És ezért akartál adni nekem egymillió dollárt?
Nincs más barátom rajtad kívül, Johnson.
Neked hoztam.
- The River! - Az bizony!
- És a Quadrophenia. - Ja.
Azzal is mennyit kínoztál!
A Quadrophenia megváltoztatta az életemet, Johnson.
Szép ajándék!
Nem választhatom mégis a milkát?
- Éhes vagy? - Igen.
- Kérsz reggelit? - Igen.
- Gyere be! - Jól van.
Csak mi ketten vagyunk?
Mindenki!
Ő Charlie. Charlie,
mindenki. Gyere be!
Ők is itt maradnak?
Igen, Charlie. Mindenki marad.
Charlie Fineman keresi dr. Johnsont. Együtt ebédelünk.
Kínait fogunk enni.
El se tudom mondani, mennyire örülök neki.
Mikor jártál utoljára fogorvosnál?
Felírassalak egy fogtisztításra?
Gyere! Kapjunk be valamit!
Hiányzik?
Micsoda?
- Semmi. Felejtsd el! - Mi? Rajta!
Semmi, jó? Felejtsd el!
Szerinted mi hiányzik nekem? A fogorvosi munka?
Igen?
Miért?
- Mit miért? - Miért kérdezed?
Azért, hogy fókuszáljak?
Igen? Azért küldtek, hogy elérd, hogy fókuszáljak?
Igen, most megfogtál. Így van. A CIA küldött, és ez...
Fókuszba Finemant hadművelet.
- Viccelsz? - Azt ne!
Charlie, ha barátok vagyunk, bíznod kell bennem.
- Azt hittem, azok vagyunk. - Azok is.
Nem tehetek úgy, mintha semmit se tudnék.
Fenyegetsz, hogy nem leszünk azok?
Nem. De a barátok beszélnek egymással az életükről.
Seggfej vagy!
Charlie... Hé, Charlie!
Mi ütött beléd, vazze?
Menj innen, haver!
Húzz a...
Elég! Menj innen! Menj innen!
Hagyj békén, jó?
Charlie, menj innen!
Igen. Persze.
Fogd be a szád!
Mit keresel még itt? Azt mondtam, menj!
Ez nem a te rendelőd! Elmentem! Ez itt nyilvános hely.
- Ez nem nyilvános hely. - De, az!
- Menj innen! - Hívom a rendőrséget!
- Semmi baj! Majd én! - Nem! Ez...
Melanie, csukja be az ablakot!
Jézusom!
Ezt nem folytathatjuk így, Charlie.
Nézd, nem tudom, mit mondtam, amitől így berágtál,
de sajnálom, Charlie, világos?
Jól van.
- Jézusom! - Tudom.
- Dr. Johnson! - Miss Remar!
- Minden rendben? - Igen. Tökéletesen.
- Meg van beszélve. - Jelentkezzen Melanie-nál!
- Majd visszajövök. - Nem! Jelentkezzen be!
Menjen Melanie-hoz.
A doktor úr szólítani fogja.
Ez a dögös csaj akar leszopni!
- Charlie, kérlek! - Ő akar leszopni?
- Menj... - Gyere!
Te megőrültél? Menj innen.
- Dögös! - Tudom.
Ahogy beszéltél róla, azt hittem, egy szörnyeteg.
- Ezt el kell rendeznem. - De baromi jó csaj!
- Nem rossz. - A legmenőbb!
- Hát nem az? - Charlie, kérlek...
Engedj be oda! Engem leszophat helyetted.
- Hadd lássam! - Játszadozunk? Menj el!
Elég! Menj!
Érezted? Isteni az illata is!
Jézusom!
- Tudni akarom, mi történik itt. - Semmi sem.
- Ne mondd ezt! - Nyugalom!
- Elmagyarázom, jó? - Jó, magyarázd el!
Mint egy filmsztár a 1940-es évekből!
Látta ezt a lányt?
Én mondom, maga a tökély!
Minden rendben?
"Rendben"?
Nem, azt nem mondanám.
Köszönöm, hogy fogad.
Van más választásom, Miss Remar? Érti...
Lehetetlen helyzetbe hozott a rendelőben.
A tárgyra térhetünk? Nem rabolom az idejét.
Jó.
Ez a levél,
amit küldött...
Gyors leszek.
Várjon... Ne, ne!
Kérem!
Nemrég egy rémes váláson estem túl.
Tíz évig éltünk házasságban.
De öt éven keresztül megcsalt a férjem.
Külön életet éltek itt a városban.
Két élete volt.
Egy nap megláttam őket az utcán.
A nyomukba szegődtem, olyan volt, mintha álmodtam volna.
A szomszéd úgy beszélt róluk,
mint egy ideális párról, akik évek óta ott laknak.
És abban a pillanatban elvesztettem az egyensúlyomat.
Elestem ott helyben, a járdán.
És még nem sikerült felkelnem, dr. Johnson.
Tudom, a viselkedésem megbocsáthatatlan volt.
Úgy viselkedtem, ahogy normális esetben nem tenném.
És hogy perrel fenyegetőztem, azt visszataszítónak találom.
Hazudtam is, hogy a pszichiáterem...
...bátorított volna.
Azt akartam elmondani, hogy igazán sajnálom.
Hogy nagyon zavarban vagyok.
És hogy többé nem okozok zűrt magának.
- Ezt ígérem. - Jól van.
Jól van.
- Jó. Most elmegyek. - Igen.